MAGIC BOX uvádí
Jste Kathy Nicolová?
Ano.
To je váš dům?
DŮM Z PÍSKU A MLHY
Nadi samozřejmě souhlasila s tím, že je to skvělý nápad
vykácet stromy u našeho domu na břehu Kaspiku.
Tím se před námi otevřelo moře,
jež se rozprostřelo do nekonečna před našima očima.
Náš život však brzy následoval osud vykácených stromů,
když ájatolláh oloupil naši krásnou vlast o její duši.
Dosti toho.
Dnešní den nepatři minulosti. Dnešní den patři mládí.
Na budoucnost. Na naši Soraju.
Ať je tak spokojenou ženou, jako je šťastnou nevěstou.
A ať nezapomene příliš rychle na svou matku a otce
a vrací se k nám s houfem malých vnoučátek.
I otcové mohou snít.
Je tak opálený. Penze plukovníkovi opravdu svědčí.
- Není na penzi. Dělá pro Boeing. - Nepracuje pro Boeing.
Můj syn pracuje pro Boeing. Kdoví co teď vlastně dělá.
Miluji tě...
Pro dnešek končíme.
"Oznámení o aukci"
"Zabavená nemovitost na prodej"
- Prosím? - Kathy?
- Kolik je hodin? - Devět.
Mami, tady je šest.
Šest hodin tě snad nezabije.
Tvůj otec vstával celý život v půl páté.
Dej mu Pán klidný spánek.
Jak se máš? Jak pokračuje tvoje léčení?
- Dobře. A mám se taky dobře. - Člověk musí brát den po dni.
- Doufám, že to bude úspěšné. - Jak se všichni máte?
Frankiemu se daři. Znáš ho. Už je "prodejce měsíce".
Jeho Lisa je v sedmém měsíci.
- Jak se má tvá lepší polovička? - Dobře.
Leží vedle mě a spí.
Spí?
Mami, jsem hrozně unavená. Už budu končit.
Tvoje teta Frances vyhrála zájezd do Rena. Jedeme osmnáctého.
- Co kdybychom se u tebe stavily? - Osmnáctého?
- Ano, za dva týdny. - To by šlo.
Akorát že Nick bude na služební cestě.
- Už zase? - Ano.
- Už budu končit. - Doufám, že pořád ještě nekouřiš.
Měj se.
Říká se totiž...
Moment!
- Jste Kathy Lazarová? - Ano.
Co se děje?
Z důvodu neplacení podnikatelské daně z této nemovitosti
požádalo město o soudní vymáhání dluhu.
To vás nejspíš nepřekvapuje.
Jistě jste byla mnohokrát upozorněna.
Poslali jsme vám spoustu upomínek. Dům jde zítra do dražby.
Do dražby? Co to říkáte?
Zbláznili jste se?
V mém domě se nekouři.
Ahoj, Chucku.
Poznal jsem to podle čísla.
Sejdeme se ve městě?
Prý má být horko. Měla byste si vzít na sebe něco lehkého.
Není proč. Nikam nejdu.
Obávám se, že vám nic jiného nezbývá, paní Lazarová.
Vydražili by vaše věci s domem. To byste chtěla?
Nemůžete mě vystěhovat. Nikdy jsem daň z přijmu nedlužila.
Tak já jsem tu skončil.
Zástupce šerifa Burdon vám pomůže dům vyklidit.
Máte právníka?
Kde bych na něj vzala? Jsem uklízečka.
Tady máte číslo právnické poradny. Mohli by vám pomoct.
Ještě není nic ztraceno. Dneska to musíte vyklidit,
ale přiští týden se možná budete stěhovat zpátky.
Do té doby...
Třeba byste mohla bydlet u někoho z rodiny nebo u přátel.
Nemám kam jít.
Tak víte co?
Znám stěhováky, kteři mi něco dluží.
Briane?
Zajdi do supermarketu pro nějaké krabice.
Pomůžeme to paní zabalit.
Jmenuju se Lester.
Přejete si?
Mám tady zaparkované auto.
Ptal jste se mě už včera.
- Co se ti stalo? - Spadl jsem. - Zase? - Jo.
Umyj si to. Ať nezakrvácíš podlahu.
"Zabavená nemovitost na prodej"
Dům byl zabaven pro neplacení daně.
Jsou zde tři ložnice, jedna koupelna.
"Vdovská lávka" by zvýšila jeho cenu.
Co myslíte tou lávkou?
Takovou terásku, ze které je vidět na moře.
Máme ještě chvilku. Jestli chcete, porozhlédněte se tady.
Měl bys nosit hnědou čepici, ne modrou.
Ty dnes nepracuješ?
Nadareh, dnes na nás Bůh shlédl milostivým zrakem.
Vzpomínáš na náš bungalov na břehu Kaspického moře?
Nechal jsem na západě vykácet stromy, aby bylo vidět moře.
Mlč, prosím tě.
Vzpomínáš, jak na Nový rok přišel generál s celou rodinou?
- Jak to bylo krásné? - Co se dnes děje, Behrani?
Nadi?
Dnes jsem nám koupil jiný bungalov.
Koupil jsem ho za cenu, o jaké se nikomu ani nesní.
Má cenu dvakrát, třikrát vyšší. Nějakou dobu tam budeme bydlet
a pak ho prodáme a najdeme si lepší.
Ne!
Nepřišla jsem do Ameriky, abych žila jako Arab!
Abych se potloukala po ulicích s rodinou jako cikáni!
Aby se celý náš majetek zničil!
Ty tady možná nechceš žít jako cikáni,
ale já tady rozhodně nechci dřit jako Arab!
Aby se mnou jednali jako s Arabem!
Celé čtyři roky si žijeme nad poměry. Všechno jsme utratili,
aby se Soraja vdala do dobré rodiny.
Jenom nájem tohoto bytu nás stál už přes 140 tisíc!
A co Esmailovo univerzitní vzdělání?
Brzy nebudeme mít nic.
Pak teprve poznáš, co to je cikánský život.
A proto...
Zítra začneš balit. Už o tom nebudeme diskutovat, paní Behrani
Už nechci nic slyšet.
Pět set dolarů? Kvůli tomu vás soudně vystěhovali z domu?
Přesně.
Bydlíte u kamarádky?
Jo, bydlím u kamarádky.
- Kolik mě to bude stát? - Částka se pohybuje podle přijmu.
Proč jste s tím něco nedělala dřiv?
Dělala. Před pár měsíci jsem byla u soudu.
Podepsala jsem prohlášení, že nedlužím daň z podnikání,
protože jsem nikdy nepodnikala.
- Nechala jsem si to i ověřit. - A co vám k tomu pak napsali?
Já to nečetla.
Nutně potřebuju ten dům zpátky do osmnáctého tohoto měsíce.
- Čekám návštěvu. - Kdy jste ten dopis podepsala?
To už nevím. Asi v březnu.
Nerada jsem posel špatných zpráv,
ale město již zjevně váš dům prodalo.
Cože?
To ne! To přece nemůžou!
Datum dražby bylo stanoveno již celé měsíce.
Nemějte strach. Budu žádat anulování prodeje
nebo město zažalujeme a vy dostanete dům zpátky.
Do osmnáctého?
Uvidíme.
Kruci...
Zdravím.
Omlouvám se, nechtěl jsem vás vyděsit.
To mi nedělejte.
Jste v pořádku?
Jo, dobrý. A co vy?
Taky dobrý.
- Pracujete jako tajný? - Co prosím?
Ne, mám po službě.
Měl jsem cestu kolem, tak jsem se u vás chtěl stavit.
Podívat se, jak se vám vede.
Už prodali váš dům?
Vlastně patři mně a bratrovi. Táta nám ho odkázal.
Rodině jsem to ještě neřekla.
Moje právnička chce, aby ten prodej prohlásili za neplatný.
Tak zatím nechci myslet na nejhorší.
Máte děti, pane Burdone?
Dvě.
A říkejte mi Lester.
Manžel ode mě před osmi měsíci odešel.
To taky nikdo neví.
- Můžu vám dát odbornou radu? - Proč ne?
Všechno dělejte přes právníka, Kathy.
Ani bych k tomu domu nejezdil, dokud nebudete mít klíče zpátky.
Díky, že jste se stavil.
Za nic.
Dobrou noc.
Počkejte, Kathy.
To je moje číslo na stanici.
Většinou jsem někde venku,
ale kdybyste něco potřebovala,
cokoli... nechte mi vzkaz.
- Mějte se. - Dobrou noc.
Připomíná mi to naši zahradu v Isfahánu.
Prosím? Haló...
Ano?
Nevzalo mi to vaši kreditku. Dlužíte už za dva dny.
Strašně mě to mrzí.
V pátek dostanu výplatu. Mohla bych vám to dát pak?
Jestli tam vážně chcete terasu, musí být schody zvenku.
Akorát že budou stínit to okno v kuchyni.
To by přišlo tak na tisícovku.
Kdybychom to dělali střechou,
přijde to na čtyři až sedm tisíc.
- Takhle ale zastavíte to okno. - Jinak to nevidím.
To je přijatelné.
Mohli byste začít už dnes?
Hej!
- Co to děláte? - Co je?
Co to, sakra, děláte? To je můj dům!
Kdo jste?
Je to můj dům! Kdo vám to dovolil?
Vy jste paní Behrani?
Ne.
Nás najal pan Behrani. Musíte si promluvit s ním.
Kruci!
- Sakra! - Do hajzlu!
Zůstaňte tak! Nehýbejte se!
Krucifix!
Pojďte...
Opatrně.
Pustíš nás do koupelny? Stoupla na hřebík.
Mami! Někdo tady je.
Pardon, paní. Mohla by si tady u vás umýt tu nohu?
Samozřejmě.
Ještě moment, prosím.
Dobrý? Můžeme.
- Sedněte si. - Děkuju.
Byla jste teď někdy na tetanovce?
- Je mi špatně. - To je krve.
Dovolíte?
Nechci vám zničit ručník.
Používám ho na skateboard. Nebojte, je vypraný.
A je to.
To jsou naše rodinné fotografie.
Děkuju.
Asi bych měla jít.
- Co se vám stalo? - Řeknu vám, co se stalo.
Moje zahrada vypadá jako staveniště.
- Vy jste tam byla? - Ano, byla jsem u svého domu.
Šlápla jsem na hřebíky. Krvácela jsem na vlastním prahu
a čekala jsem, až mi někdo cizí otevře.
Nesmíte tam chodit. Nechte to na nás.
Chci, aby odešli z mého domu.
Už teď tam jsou zabydlení víc, než jsem tam kdy byla já.
Víte, jak se jmenují?
Bahruny? Behmini nebo tak něco. Jsou ze Střednhio východu.
Gary?
Ano, Connie?
Napiš dopis doručovací službě, aby ho dostal pan Behrmini.
Prodávat dům dnes není snadné. Kupující si můžou hodně vybírat.
Je mi líto, ale odhadoval bych to tak na 174 tisíc.
"Na prodej u majitele"
"Na prodej u majitele, výhled na moře"
- Jdete pozdě, Behrani. - Nejdu pozdě.
Přišel jsem vám jen řict, že už se do práce nevrátím.
Nahlásil jste to v kanceláři, plukovníku?
Ne.
Tak proč to říkáte mně?
Je to pro vás?
...došlo k omylu,
za těchto okolností vás žádáme,
abyste objekt okamžitě vyklidili.
Kurvy! Sakra!
"Matka vlast volá"
"Z vašeho útlaku vzejde naše revoluce"
Je tady pan Barminy.
Pane Barminy...
Jmenuji se Behrani.
Plukovník Masúd Amir Behrani.
Chtěl bych mluvit s panem Walshem.
Já jsem Connie Walshová. Toto je moje kancelář, plukovníku.
Pojďte dál, prosím.
Předpokládám, že vás náš dopis šokoval.
Jde o to, že Pacifický úřad se dopustil řady chyb.
Za prvé, vymáhali z mé klientky daně, které jim nedlužila.
Za druhé, vystěhovali ji pro neplatičství.
Za třetí, dali její dům do dražby, a zde přicházíte vy.
Ten dům je ale nyní můj. Zaplatil jsem hotově, mám účtenku.
Tady je.
Byl byste ochoten prodat dům městu zpátky?
Celá transakce jistě proběhne naprosto hladce.
Teď mě dobře poslouchejte, slečno Walshová.
Transakce proběhne hladce, pouze když mi daňový úřad dá 174 tisíc.
Zaplatil jste jen čtvrtinu té ceny, pane Behrani.
Tolik za něj dostanu na trhu.
Přeji hezký den, slečno Walshová.
Počkejte, prosím vás.
Z právnhio pohledu máte pravdu.
Ale skutečná majitelka toho domu teď musí bydlet v motelu.
Věci má zamčené ve skladu. Má čekat, až dostane zpátky dům,
který jí byl nespravedlivě odebrán?
Jen proto, že vy na tom chcete vydělat?
Je to jinak, než se zdá.
Pro mou rodinu je to otázka životní nutnosti.
Je mi líto, ale nemohu vám nijak pomoci.
Dobrý den.
- To je ale překvapení. - Milé nebo nemilé?
Milé. Milé.
Co máte s nohou?
Byla jsem u svého domu. Něco tam na střeše stavějí.
Šlápla jsem na hřebíky.
Díky, že jste mě vzal dneska s sebou, pane Burdone.
- Jak je vám v motelu El Rancho? - Už tam nejsem.
- Teď bydlím v Bonneville. - To neznám.
Máte ho před sebou.
Už tři roky nepiju, Lestere.
Promiň. Měl jsem se zeptat.
To je dobrý.
Už se snáší mlha.
Můžu se zeptat na něco osobnhio?
Můžeš.
Ať to máme za sebou.
Proč už s tebou tvůj muž není?
Chtěla jsem děti.
On děti nechtěl.
Ale kdyby opravdu stál o mě, tak by je nejspíš chtěl taky.
To byl hlupák.
Musíme tě někde ubytovat.
Vzpomínáš si, jak bylo Kaspické moře krásné, Esmaile?
Křišťálová voda,
zlaté písečné pláže.
Je tady krásně.
- Masúde, kdy se musíme stěhovat? - Tak brzy to nebude.
Až najdu kupce, požádám ho, ať počká do podzimu.
- Potěší tě to? - Udělám, co budeš chtít.
Znal jsem jednoho malýho chlápka.
Mlátil svou ženu a ona ho nechtěla zažalovat.
Když jsme tam přijeli, byli jako hrdličky, leželi si v náručí.
Všude měla modřiny a podlitiny.
Jednou v noci nás tam zase zavolali.
Tak jsem prošel chodbou a dal mu do skřiňky dvě "psaníčka".
Ukázalo se, že měl podmínku, tak šel zase sedět.
Ona je v bezpečí a já můžu zase klidně spát.
- Už tě to nudí? - Ne.
Promiň.
Asi se nemůžu soustředit kvůli tomu vínu.
- Dám to odnést. - Ne, to je v pořádku.
- Určitě? - Jo.
Pokud jde o mou střizlivost, netýká se to vína.
S alkoholem jsem nikdy potíže neměla.
Už jsi dost velká.
Na zdraví.
- Jak se jmenujou tvoje děti? - Nate a Bethany.
Nateovi jsou čtyři, Bethany devět.
- Kde bydlíš? - V Millbrae.
V domech, které se jmenují Palomino Meadows.
- Jezdí se kolem nich do obchodu. - Jo, tak tam to znám.
Musela jsem tam tudy projet tisíckrát.
Možná jsem viděla i tvou ženu.
Carol.
Jo, Carol.
- A jak vám to klape, Lesi? - Vzal jsem si nejlepší kamarádku.
A sedm z posledních devíti let jsem ji chtěl nejvýš polbiit na tvář.
- Takhle je to s námi. - A co ona?
Bere to jinak.
Chceš jít dál?
Masúde...
Bůh je s námi.
Kolik je?
- Deset. - Bože!
Už dávno jsem měl být doma. Carol jistě volala na stanici.
A tam se určitě ptali, jestli už mi je líp.
Tak se to už rozjelo.
Konečně s tím něco udělám.
S tím?
Řeknu jí, co opravdu cítím.
A co cítíš?
Našel jsem se.
Mám špatné zprávy, Kathy.
Město svou práci odvedlo, ale majitel dohodu odmítl.
Chce čtyřikrát víc, než za ten dům dal.
Můžeme se s městem soudit, ale to bude trvat měsíce.
Chcete řict, že legálně mi můj dům nevrátí?
Všechno by bylo bývalo snazší, kdybyste četla dopisy.
- Právo zázraky dělat nedokáže. - Nečekám zázraky.
Akorát čekám, že budete sakra dělat svou práci!
Nechápu, proč se tu s vámi bavím!
A tady vidíte krásné pokoje.
Je tam chládek i ve dne.
A z terásky je krásný pohled na západ slunce.
- Tady mlha moc nebývá. - Kdy bude dům volný?
Nejdřive na podzim. Musíme si najít nové bydlení.
To nám vyhovuje.
Přišla si pro nářadí, které tu zapomněl její přitel. Tesař.
Tušil jsem, že přijde. Omluvte mě na okamžik.
Moc rád vás vidím! Prosím! Pojďte, půjdu s vámi.
Moje rodina o tom nic neví. Chci, aby to tak zůstalo.
- Asi si mě s někým pletete. - Ne, vím přesně, kdo jste.
Jsem Kathy Nicolová.
Moje právnička s vámi mluvila, pane Bahruny,
ale chtěla jsem se s vámi setkat osobně.
Jmenuji se Behrani. Plukovník Behrani.
Plukovníku Behrani, promiňte.
Ten dům mi odkázal otec. Odkázal ho mně a bratrovi a...
Řekněte to finančnímu úřadu. Chybu udělali oni, ne já.
Řekli, že vám vrátí peníze. Taky jste postavil tu terasu.
- Určitě vám zaplatí i to. - Je mi líto, nemám k tomu co řict.
Proč bych měl doplácet na jejich neschopnost? Suďte se s nimi.
Dostanete peníze na deset domů.
Klidně vám ten dům za řádnou cenu prodám. Nic víc nežádám.
Nevím, kde ta kladiva nechal. Víc k tomu nemůžu řict.
Pusťte mě!
Snad nečekáte, že se sem nastěhujete a vyděláte na tom!
Je to můj dům. Bydlela jsem tu a vy jste mi ho ukradl, hajzle!
On ten dům ukradl! Chce vám prodat ukradený dům!
Cos řekl dětem?
Řekl jsem jim pravdu.
Táta nás opustil. Přisahal jsem, že já to dětem neudělám.
Co je to?
Moje právnička nemůže dům vymoci. Tak jsem šla za majitelem.
- A on na tebe vztáhl ruku? - To nic, nech to být.
To nesmí!
Na to nemá právo!
Co je to za chlapa?
- Jmenuje se Behrani. Je plukovník - Behrani? Z jaké země to je?
To nevím. Ale jeho žena skoro anglicky neumí.
Třeba tu jsou teprve krátce.
Třeba se ještě moc nevyznají.
- Co chceš dělat? - Půjdu ho navštívit.
Uniformy mají ve zvyku dát na jiné uniformy.
- Co když na to nedá? - Tak ho přinutím.
Ptáčku! Ptáčku!
Ptáčku můj!
Vítej v našem novém domě!
Kam až to sahá?
Je to investice, Sorajo. Jako náš druhý dům u Kaspiku.
Je to investice.
Pojďme na střišku. Je tam krásný výhled.
Páni! Vidíš je? Oslavují krádež tvého domu?
Do prdele s nima!
Jste velmi moudrý muž, plukovníku.
Vybral jste si místo, odkud vidíte moře jako na dlani.
Tu vývěsku jste tam dal vy?
Ano. O co jde, strážníku?
- A tu cedulku dole taky? - Ano.
Pojďte dál, strážníku.
Jsem tady nový. Potřebuju na oznámení povolení?
Na domě ne. Ale veřejný sloup je majetkem města.
Chápu.
Dobře, dám to jinam. Děkuju, že jste mě o tom poučil.
Jste daleko od domova, viďte?
Jsem doma tady. Jsem americký občan.
- Byl jste generál? - Byl jsem plukovník.
Mohu pro vás dnes udělat ještě něco, strážníku?
Jak se jmenujete?
- Masúd Amir Behrani. - A členové rodiny?
K čemu? Jak se jmenujete vy?
Zástupce šerifa Joe Gonzalez. Na něco se vás zeptám, plukovníku.
Vy ten dům prodáváte sám?
Nerad bych se vás dotkl, ale omluvte mě. Mám práci.
- Občanský zákon 1101. - Už jste mě o tom poučil.
Navrhuji, abyste se mnou šel to oznámení sundat.
Mám na mysli zákon o utajování.
Majitel má povinnost informovat všechny potenciální kupce
o všem, co se dané nemovitosti týká.
Nerozumím vám.
- Opravdu? - To má být výslech?
To mi řekněte vy. Váš přitel šáh to prý dělal dost často.
S kým myslíte, že mluvíte? Už toho mám dost.
Co jste mi měl řict, to jste řekl. Můžete jít.
Vy jste zvyklý dávat rozkazy, že?
Tak tedy přejdu rovnou k věci.
Pacifický úřad vám nabídl peníze. Nestojí o žádné potíže.
A zdá se, že jediný, kdo o potíže stojí, jste vy.
Nechcete udělat to, co byste měl, tedy prodat jim dům zpátky
za cenu, kterou jste zaplatil, aby ho vrátili pravé majitelce.
Pravé majitelce, pane Behrani. Ale tak to nenechám.
Mám známosti na imigračním.
Každý den někoho deportují.
Mám dost dlouhé prsty.
Raději si zavolejte stěhováky, ať to nemusím udělat já.
Co se stalo?
Ten chlap si zjevně nechce dát řict.
Měla jsi pravdu. Koupil zabavený majetek a chce na něm vydělat.
Řekl jsem mu to jasně, myslím, že na to uslyší.
Určitě.
Co bude dál?
Podívej se na nás. Jsme dva bezdomovci.
Kamarád má kousek odsud chatu. Můžeme být tam.
Odpověz mi, Behrani. Co ten muž říkal o deportaci?
Nic, Nadi.
Nelži mi! Slyšela jsem ho! Kdo to byl? Mluv, Behrani!
Řekni mi to! Cos udělal?
Do toho ti nic není. Nevěřiš mi?
Řekl, že musím sundat to oznámení.
Srabe! Lháři! Jsi špinavý lhář!
To kvůli tobě jsme museli utéct z Íránu!
- To kvůli tobě jsme tady! - Mami!
- Kvůli tobě a kamarádům ze Savaku! - Mami!
Nech mě být...
Jak dlouho tu můžeme být?
Než se rozhodneme, co bude dál.
- Máš hlad? - Něco bych si dal.
Ty ji máš rád?
Je to jinak...
Nemůže za to.
Je hodná. A je to dobrá matka.
Myslíš, že by se to stejně jednou stalo?
I kdybys mě nepotkal?
Ano.
Hrozně mi chybí táta.
Strašně kvůli tomu domu dřel.
Trvalo mu třicet let, než ho splatil.
A mně trvalo osm měsíců, abych to takhle zpackala.
No tak...
Svůj dům dostaneš zpátky.
Brzy.
Slibuju ti, že až to skončí,
nastěhuju tě zpátky osobně.
Synu můj,
neměl bys následovat příkladu svého otce, až budeš ženatý.
Vyhni se tomu, co jsem udělal včera večer.
Nechovej se neuctivě, synu. Podívej se na mě.
Patřil jsi k tajné policii?
Ne.
Jen jsem koupil pro šáha sthiačky.
- Proč říkal, že nás deportují? - To nevím.
Jsme přece američtí občané. A je to náš dům.
Nemůžou nám nic udělat.
Je mi té paní líto, otče.
Vzali jí dům, protože neplatila daně.
Takové věci se stávají, když je někdo lehkomyslný. Rozumíš tomu?
Nemusíš mít špatné pocity. Američané ani nevědí, co mají.
Jsou jako děti, které stále hledají zdroj vzruchu,
zábavy a sladké chuti v ústech. My takoví nejsme.
Rozpoznáme dobrou příležitost a děkujeme za ni Bohu.
Víš, že musím sehnat peníze na tvá studia na univerzitě.
Můžu přece roznášet noviny.
Já vím.
Jsi hodný chlapec...
...z něhož se rychle stává muž.
Vážím si tvého dobrého srdce.
Brzy to všechno skončí.
Tati?
Díky.
Ahoj.
Hodně štěstí v práci.
Chci, abys viděl, cos s naší rodinou udělal.
Podívej se na své děti, na to, co všechno jsi zničil.
- Teď není vhodná chvíle. - A kdy bude vhodná chvíle?
Až nebudu na cestě do práce.
Přestaň!
Chceš, abych tě nechal zatknout? To bys chtěla?
Ty bys mě chtěl nechat zatknout? Tak mě zatkni tady před dětmi!
Tati, prosím tě!
Prosím!
- Tohle jsem vážně nechtěla! - Tati, nechoď pryč!
Prošel jsem záznamy. Žádný Joe Gonzalez u sboru není.
Bylo na něm něco nápadného? Podle čeho bychom ho poznali?
Zástupců jsou tu stovky.
Měl zlatou hvězdu. Odznak s dvěma zkřiženými pistolemi.
A zlatá písmena F-T-O.
To znamená "školitel v terénu". Těch je na stanici jen osm.
Je to někdo z nich?
Ano.
To je on.
Tento muž mi vyhrožoval.
To je Burdon. Jste si tím naprosto jistý?
Omlouvám se vám za to, co se stalo.
Slibuju, že už se to nestane.
- Ahoj. - Ahoj.
Co tomu říkáš?
Všechno jsem uklidila.
Co se děje?
Kathy, musím teď na chvíli domů.
Musím doma všechno líp vysvětlit Carol
a taky Nateovi a Bethany.
Měl bych být doma, až přijdou ze školy.
- Třikrát jsi řekl "doma". - Vždyť to je můj domov!
Přinejmenším do chvíle, než si vytvořime svůj.
- Vrátíš se? - Za pár hodin. Nejvýš za tři.
Pochopila bych, kdyby ses nevrátil.
Já si tě nezasloužím.
To víš že jo.
Kurva.
Řekla jsem dětem, že je to jen na čas.
Že sis vzal takové volno, jako by to byly prázdniny.
Nevěděla jsem, co jim mám řict.
Řekni jim pravdu, Carol.
- Prosím? - Zástupce šerifa Lester Burdon?
- Prosím? - Vy jste Lester Burdon? - Ano.
Tady je poručík Alvarez. Dostavte se ihned do mé kanceláře.
- Nepočká to, až budu ve službě? - Nepočká.
Za 45 minut budete u mě, jinak mi ráno odevzdáte odznak.
Kdo je tam?
Omluvte mě.
Nezlobte se, že jsem vás nechala čekat.
Co vaše noha?
Je to lepší, děkuju.
Můžu jít dál?
Jistě, pojďte.
Děkuju.
Vyrostla jsem tady.
Otec ten dům odkázal po smrti mně a mému bratrovi.
Město mě omylem vystěhovalo.
Váš manžel dům koupil...
a teď ho chce prodat za čtyřnásobek ceny, kterou zaplatil.
Nechci se s ním přit.
Vážně.
Jde o to, že když to půjde k soudu, bude to trvat měsíce...
Deportují nás?
- To nevím. - Pochopte to. Oni nás zabijí.
Zastřelí moje děti.
Vy mi nerozumíte ani slovo, viďte?
Prosím, jste moc milá dívka. Napište mi to všechno.
Chci tomu rozumět. Můj manžel si to přečte.
- Dobře? - Dobře.
"Dům na prodej u majitele"
Chcete mě zastrašovat tím hloupým policistou? Jen lhal!
Kdo si myslíte, že jsem? Myslíte si, že jsem hlupák?
V mé zemi byste nebyla hodna toho, abyste ke mně zvedla oči.
Jste nicka! Nicka!
Řekněte svému přiteli, že o všem vědí jeho nadřizení.
To mu řekněte. Tohle je náš dům!
Prosím tě, přestaň!
Prosím, přestaň, Behrani!
Kathy?
- K, jsi to ty? - Jo.
Máma říkala, že ses jí zdála nějaká divná. Co se děje?
Potřebuju pomoct.
- Vážně potřebuju pomoct. - O co jde?
Nemohl bys sem přijet? Prosím tě...
K, nezlob se... Jsem strašně zasekaný v práci.
Přišly nový modely, děláme inventuru.
Hned jsem tam, vydržte moment.
Cítím se tak ztracená, Frankie.
Připadám si hrozně ztracená.
Máma s tetou k tobě osmnáctého přijedou.
Pomůžou ti, aby ses srovnala.
Nezlob se, K, už musím jít.
Tak jo.
No tak, hlavu vzhůru, sestřičko. Zavolám ti.
Tak jo...
Neříkej to mámě.
Ahoj. Kruci.
Krabičku Royals.
Divoká noc?
Nejspíš to tak dopadne.
- Užijte si to. - Díky.
Ještě tohle, a benzin za tři dolary na dvojku.
Budete chtít trychtýř?
Ne, jenom sirky.
Bože...
Ne...
Mrzí mě to.
Už o ten dům nestojím. Je mi to jedno.
Nadi! Nadereh!
Nechoďte pryč...
Nechoďte pryč.
Nechoďte pryč...
Snažte se spát. Musíte si odpočinout.
Nesu vám čaj.
Koupel vám udělá dobře.
To auto venku je té ženy?
Ta žena sem přišla a pokusila se vzít si život. Musíme jí pomoci.
Synu, je to ptáče. Poraněné.
Tvůj děd říkával, že když ti do domu vletí pták, je to anděl.
Jeho přitomnost je požehnáním.
V domě je host. Musíš se chovat jako gentleman, drahoušku.
Buď milý. A slušný.
A velmi tichý.
Haló?
Nepotřebujete něco?
Haló?
Skvělé.
Otevřete ústa. Velmi dobře.
Vaše ústa. To je ono. Ano.
Moc dobře.
Je mi jí líto.
Měli jsme odejít.
Asi máš pravdu. Měli jsme odejít.
Položte ji!
Co jste s ní udělali? Ustupte. Mlčte!
- Vyslechněte mě! - Ne! Ustupte!
Lesi, nedělej to.
Jděte.
- Co jste jí udělali? - Spolykala matčiny prášky na spaní.
Přines mi je.
Kolik? A kdy?
Nerozumím! Anglicky!
Moje žena říká, že dvacet tablet asi před půl hodinou.
Manželka ji přinutila zvracet. Vyzvracela ty prášky.
Taky se chtěla zastřelit pistolí.
Našel jsem ji v autě. Byla velmi nešťastná.
Taky hodně pila.
Kecy!
Pojďte sem.
Zvedněte ji. Odneste ji do pokoje.
Opatrně!
Jděte.
Bude v pořádku.
Pojďte.
Ať se ty dveře ani nehnou.
Zkuste si odpočinout. Zítra ten dům prodáte zpátky městu.
Kathy?
Kathy!
Kurva!
- Tati? - Co je?
- Já musím... - Na toaletu?
Tvá matka se nebude dívat.
Esmaile, chci, abys předstíral, že se toho muže bojíš.
- Musíš dělat všechno, co řekne. - Proč?
Je to slaboch. Bez zbraně není nic.
Bojí se, a muž, který má strach, je nebezpečný.
V našich srdcích zůstaneme Ivi.
- Ty jsi tady. - Jsem tady.
Pane? Prosím vás, pusťte nás ven, ať se můžeme najíst.
Co se děje?
Zavřel jsem je v koupelně.
Proč? To je šílené, Lesi.
Ne, šílené je chtít se zabít. Proč, Kathy?
Myslela jsem, že už nepřijdeš.
Jsem tady.
Opravdu chceš umřit?
Chtěla jsem, aby bylo všechno jinak.
Pustím vás ven, až zavoláte na finanční úřad.
Můžu s vámi mluvit?
Co je?
Otevřete ty dveře, prosím. Chci s vámi mluvit z očí do očí.
Myslím, že bych věděl, jak to vyřešit.
Půjdeme spolu na úřad...
a podepíšeme všechny dokumenty, abychom dům převedli na město.
Dají mi šek na 45 tisíc.
Ten šek vám a té ženě dám,
když mi dům dáte.
- To byste udělal? - Udělal.
Počkejte.
To nemůžeme udělat, Lesi.
Všichni budou spokojení. Přepíše dům na město.
Až dostane šek, dá ho nám. Ty na něj dům přepíšeš zpátky.
To není správné. Není správné to takhle udělat.
Vyjde to.
Takhle aspoň budeš mít nějaké peníze a on bude mít, co chce.
Každý si přijde na své.
Pojď pryč. Prosím tě, pojď.
Ty peníze by se nám hodily, Kathy.
Abychom mohli začít nanovo. Je to naše jediná šance.
To on nikdy nedopustí.
Dobrá. Nechte tu klíčky a udělejte, co jste slbiil.
Váš syn tu ale zůstane se mnou.
Když se včas nevrátíte, budeme s Ismaelem pryč.
Přece jsme se dohodli.
Ne. Bez svého syna nic neudělám.
Nic.
Kruci.
Dobře, tak to uděláme takhle.
Jděte, plukovníku. No tak. Ty taky, Ismaeli.
- Pane Burdone? - Zpomalte.
Zástupce šerifa Burdone!
Pane?
Vím, že nemáte čas, ale chtěl jsem vám poděkovat
za všechno, co jste mě naučil.
- Chci vám poděkovat. - To mě těší. A hodně štěstí, Briane.
Teď mě poslouchejte. Až tam vejdeme, tak vy s Ismaelem...
...budete mě na slovo poslouchat. Uděláte všechno...
Pomoc! Pomoc!
Pomozte nám! Zavolejte policii! Rychle!
Jmenuju se Esmail, ne Ismael.
Pomoc! Zavolejte policii. Esmaile, prosím tě...
Odhoďte zbraň!
Počkejte!
Ne!
Strážník postřelil podezřelého!
Sakra! Vždyť ten kluk vykrvácí!
Zavolejte sanitku!
Zachraňte mého syna!
Postaráme se o něj, pane.
Chci být se svým synem!
Pusťte ho...
Za to může on! On to zavinil! Zabiju tě!
Zabiju tě!
Synu můj, jsem tady.
Jak se jmenujete, strážníku?
Pane?
- Co? - Jak se jmenujete?
Celé mě to mrzí.
Bolí mě hlava.
Omluvte mě, prosím.
Prosím vás, musím za svým synem.
Burdon se k celé věci doznal.
Pane Behrani, jste volný. Řeknu vám, jaký je postup.
Můžete zástupce Burdona žalovat.
- Prosím vás, musím do nemocnice. - Váš syn je u Svatého Vincenta.
Je to odsud tři bloky východně. Můžete dostat policejní doprovod.
Chci jen svého syna.
Chci jen svého syna...
Chci jen svého syna.
Pohotovost! Pohotovost!
Pohotovost!
Chci vidět svého syna. Můj syn je tady.
- Byl postřelen. - Jméno?
Jak se jmenuje, pane?
Behrani.
Esmail.
Je na traumatologii. Můžete počkat v salónku.
Bože, prosím tě, neber mi syna.
Budu se modlit. Vyslyš mé modlitby!
Všechno dám těm, kdo to víc potřebují.
Ano, dám to poraněnému ptáčeti.
Prosím, Bože. Všechno dám té ženě.
Kathy Nicolové. A slibuji ti,
že když mého syna uzdravíš, vrátím jí dům jejhio otce.
Dám jí i všechny své peníze. Můj Bože!
Modlím se jen za svého syna. Prosím tě, chci jen svého syna.
Prosím, udělám, co budeš chtít.
Koupím deset kilo semínek a najdu americkou mešitu.
Budu před ní krmit ptáky. Nechám se ptáky pokrýt a klovat si oči.
Prosím tě, Bože, máš vše ve svých rukách.
Dovolali jste se k Burdonovým. Nechte nám vzkaz...
...zavoláme vám!
Půjdeme, Burdone.
Nadereh.
Masúde...
Zdálo se mi o ptákovi uvězněném v prázdném domě.
Pořád se snažil dostat ven.
Poletoval kolem, narážel do stěn.
Cítila jsem na obličeji pohyb jeho křidel.
Otevřela jsem okno...
...a on uletěl pryč.
Vypij to.
Čaj.
Jsem unavená.
Brzy se vrátíme mezi květiny do Isfahánu,
do mešity v Kommu a do hotelů v Teheránu.
Odvedl jsem nás tak daleko...
Ale nyní je čas vrátit se.
Je čas vrátit se domů.
Tam kam patřime.
Proboha!
Ne!
Prosím...
Jste Kathy Nicolová?
Ano.
To je váš dům?
Ne. Není to můj dům.